francmasonerie

„Francmasoneria este o societate secretă, răspândită azi în lumea întreagă, pretinzând a avea un scop filosofic şi umanitarist”. Nu vom începe prin a da o definiţie completă a Francmasoneriei, ci vom arăta pe rând originile, organizaţia şi diferitele ei aspecte, rezumându-le la sfârşit într-o definiţie.

Francmasoneria este o organizaţie secretă, o perfidă conspiraţie mondială cu scopuri malefice ascunse (singura organizaţie politică ce foloseşte în rău energiile naturii, prin ritualuri de magie neagră şi prin invocarea forţei Satanei), care urmăreşte să stăpânească într-un mod tiranic oamenii acestei planete (consideraţi simple animale cu faţă umană), prin instaurarea până la sfârşitul secolului a unei aşa zise Noi Ordini Mondiale, în realitate noul haos al Satanei. Francmasoneria este de fapt condusă din umbră de mişcarea Sionistă prin intermediul aşa-zisului Guvern ultrasecret "invizibil" al Terrei numit şi Majestic 12 şi prin Marea Lojă Mamă şi Consiliul Suprem (formate numai din membri sionişti) B'NAI B'RITH. Mişcarea sionistă este formată din magnaţi evrei, adevăraţii bogătaşi ai Pământului, care controlează la ora actuală într-un mod diabolic finanţele şi aurul lumii. Membrii mişcării Sioniste utilizează tehnici subtile de magie neagră, se închină Satanei şi cu o inteligenţă diabolică stabilesc ierarhii ale răului între state şi puteri militare, organizează blocade economice şi de orice alt tip asupra ţărilor care îşi apără independenţa ameninţată, adesea ocupă teritorii şi ţări, creează conflicte interetnice în urma cărora fărâmiţează ţări (vezi tragedia din Iugoslavia pe care vor să o realizeze şi în România prin conflicte interetnice şi interreligioase în Transilvania, să nu uităm evenimentele din martie 1990 de la Târgu-Mureş); francmasonii folosesc metode foarte perverse: şantaj economic, politic, militar, informaţional, manipularea unor întregi naţiuni prin metode clasice (propagandă deschisă, corupţie, şantaj şi prin tehnici de război psihologic: intoxicarea cu informaţii false, pervertirea conştiinţelor omeneşti, dirijarea intereselor unor naţiuni şi popoare în direcţii contrare intereselor proprii, semănarea urii şi dezbinării între cetăţenii aceleiaşi naţiuni sau între popoare diferite). Pentru a realiza acest plan diabolic, mişcarea Sionistă a elaborat în 1897 la Congresul masonic mondial din Elveţia, 24 de procese verbale cunoscute sub numele de "Protocoalele înţelepţilor Sionului". Deşi francmasonii susţin în mod pervers că aceste protocoale sunt false şi au fost făcute de cei care vor să denigreze francmasoneria, totuşi este evident pentru orice om inteligent că ele sunt reale pentru simplul motiv că tot haosul actual al omenirii confirmă în mod izbitor în cele mai mici amănunte ideile Protocoalelor, care constituie chiar planul fundamental de acţiune al Francmasoneriei, elaborat cu o inteligenţă

diabolică de "înţelepţii Sionului" în aceste 24 de protocoale încă din 1897. Este evident că nu este vorba de o simplă coincidenţă şi că aceste protocoale stau la baza acţiunilor mişcării Sioniste care conduce şi coordonează în realitate toate lojile masonice şi reprezintă de fapt ce vrea să spună sloganul masonic "Prin haos la ordine".[2]

 Istoria francmasoneriei în România
După D.G.R. Şerbănescu şi Jacques Pierre, România şi francmasoneria sunt strâns legate. În dicţionarele despre francmasonerie, România are pagini multe, iar în istoria neamului românesc francmasonii au un rol determinant. Anecdotic, pe vremea “paşoptiştilor” (astfel porecliţi de la revoluţia din 1848 ) exista în centrul [|Bucureştilor], alături de actualul Muzeu naţional de Istorie, o “stradă Farmazoană”, dispărută odată cu regularizarea Dâmboviţei şi cu reorganizarea urbanistică de la sfârşitul secolului XIX. Ulterior, actuala stradă Mircea Vulcănescu (Ştefan Furtună pe vremea comunismului) a fost închinată “Francmasonilor”, nume pe care îl păstră până în Martie 1938. Caz unic în lume, francmasoneria avea deci în limba română un termen popular, şi în capitala Ţării Româneşti o stradă comemorativă. În secolul XVIII, [|Constantinopolul] era pentru noi românii Şcoala învăţăturii universale, la care nu puţini Domnitori şi mari boieri şi-au trimis copiii. Acolo se găseau mulţi învăţători şi dascăli de renume, greci, francezi, englezi sau italieni, printre care francmasonii erau prezenţi. Dar chiar înainte de apariţia masoneriei contemporane, câţiva dintre Domnitorii români au aplicat ideile şi principiile “Epocii Luminilor” pe care şi francmasoneria le-a răspândit. În Moldova şi Ţara Românească, [|Alexandru Lăpuşneanu] şi [|Radu Şerban] au întemeiat Şcoli domneşti “pentru învăţătura norodului” în 1561 la [|Cotnari] şi în 1603 la [|Târgovişte]. Academia din [|Bucureşti] apare în 1688 din cheltuiala domnitorului [|Şerban Cantacuzino], cea din Iaşi în 1707 din cea a lui [|Antioh Cantemir] , iar cea din Transilvania în 1795 din străduinţa învăţatului [|Ioan Piuariu-Molnar]. [|Constantin Brâncoveanu], Antioh şi [|Dimitrie Cantemir] înfăptuiesc reforme juridice şi fiscale, deschid şcoli şi spitale, popularizează ideia “bunului” sau “binelui obştesc”. În 1741, Domnitorul [|Constantin Mavrocordat] instaurează în Ţara Românească o Constituţie (“Marele Hrisov”), iar în 1746-49 tot dânsul, domnind succesiv la Bucureşti şi la Iaşi, desfiinţează şerbia ( [|iobăgia] ) în ambele Principate. “Marele Hrisov” a fost publicat ca model juridic de Constituţie în gazeta “Mercure de France” din Iulie 1742. În 1780, “Pravilniceasca Condică”, redactată de Domnitorul [|Alexandru Ipsilanti], modernizează legislaţia Ţării Româneşti. În 1784, faimosul “Supplex libellus valachorum”, redactat în principal de Nicolae Ursu zis “ [|Horea] “, prezintă revendicări absolut similare cu cele exprimate zece ani mai înainte în America sau cinci ani mai târziu în Franţa. În ciuda înfrângerii răscoalei şi uciderii lui Horia şi lui Cloşca, împăratul austriac Iosif al II-lea este silit să desfiinţeze iobăgia şi în Transilvania. Astfel, ţările române sunt dotate cu Constituţii iar ţăranii români sunt eliberaţi din şerbie, pe când împărăţiile vecine vor rămâne monarhii absolute cu ţărani şerbi, timp de încă un veac şi mai bine. Unii autori anglo-saxoni nu recunosc vechimea francmasoneriei în ţările române, dar istoricii D.G.R. Şerbănescu şi Jacques Pierre (în Dicţionarul francmasoneriei, Presses universitaires de France, Paris 1991 sub dir. lui Daniel Ligou), afirmă că prima lojă masonică românească fost întemeiată la Iaşi în 1748, de către italianul Carri, secretar al lui [|Constantin Mavrocordat]. Nu ştim dacă şi Domnitorul reformator a făcut parte din lojă. A doua lojă apare în 1749 printre [|saşii] de la [|Braşov], a treia în 1767 printre cei de la [|Sibiu]. A patra lojă în [|Basarabia], la [|Chişinău] , în 1820. Întemeiată de un medic Alzacian, Schaller, venit în Rusia cu [|Napoleon], ea numără printre membrii săi un însemnat demnitar ortodox: arhimandritul Efremie, care va întemeia la rândul său o a cincea lojă, “Zorile”, majoritar românească, la [|Silistra] şi apoi încă una, bulgărească, la [|Ruse] , în 1830. Precizăm aici că francmasonii şi biserica ortodoxă au avut până în 1937 relaţii bune, pe când biserica romano-catolică i-a socotit îndelungă vreme eretici şi apostaţi. Ca exemplu, episcopul Dunării de jos şi academicianul [|Mihail Ştefănescu] (1823-1892, cunoscut sub pseudonimul de “Melchisedec”), a fost şi un însemnat demnitar francmason.  Tricolorul din 1848 cu menţiunile „DРЕПТАТЕ ФРЪЦІЕ” = Dreptate, Frăţie. Acuarelă de C. Petrescu În 1821, numeroşi sunt românii afiliaţi la “ [|Eteria] ” masonică condusă de [|Alexandru Ipsilanti], descendent al Domnitorului cu “Pravilniceasca Condică”, dar devenit general rus şi demnitar mason. Printre ei, [|Tudor Vladimirescu], care va fi executat fiindcă îşi încălcase jurământul faţă de “Eterie”. Scopul “Eteriei”, bazată la Odesa, era internaţional: dărâmarea puterii religioase şi politice a Sultanului Otoman în întreaga Peninsulă Balcanică, cu ajutorul Ţarului Alexandru întâiul, şi al Patriarhului de la Constantinopol. Ori Tudor Vladimirescu dăduse prioritate obiectivelor sale locale din Ţara Românească, încurcându-i strategia lui Ipsilanti. În 1825, fraţii Golescu, boieri mari, întemeiază la Bucureşti a şasea lojă din România: “Societatea filarmonică”, la care aderă jumătate din protipendada politică, economică şi socială din oraş. Dar cea mai mare şi vestită lojă românească va fi a şaptea : “Steaua Dunării”, întemeiată la… [|Bruxelles], în [|Belgia] , în 1850, în refugiu, de “fraţii farmazoni”, care făcuseră în 1848 revoluţia “paşoptistă” cu tricolorul albastru-galben-roşu însemnând “Libertate, Dreptate, Frăţie”, principii de bază ale francmasonilor. La aceşti “farmazoni vechi” se adaugă o seamă de studenţi români din [|Franţa], unii iniţiaţi în loja “Athénée des Étrangers” (Ateneul străinilor) : printre ei, [|Vasile Alecsandri] , [|Nicolae Bălcescu] , [|Alexandru Ioan Cuza] , [|Ion Heliade-Rădulescu] , [|Ion Ghica] , [|Gheorghe Magheru] , [|Mihail Kogălniceanu] , [|Costache Negruzzi] , [|C.A.Rosetti] , [|Carol Davila] , [|Spiru Haret] … Cum se zicea odinioară la Bucureşti : “începi student, continui farmazon, devii savant sau ministru, şi termini călcat în picioare de mulţime sub formă de Bulevard”. Într-adevăr multe din bulevardele din centrul oraşelor româneşti au numiri de francmasoni celebri. Doritori de a stabili un stat de drept bazat pe principiile democraţiei parlamentare şi ale dreptului pământean, francmasonii români au înfiinţat numeroase societăţi şi reviste literare ( [|Junimea] ), asociaţii filantropice sau chiar societăţi revoluţionare secrete ( [|Frăţia] ). Prin ele sau individual, au activat intens pentru întregirea României în [|1918], atât în consiliile româneşti din [|Banat] , [|Crişana] , [|Maramureş] , [|Bucovina] , [|Ardeal] şi [|Basarabia] ( [|Sfatul Ţării] ), unde au militat pentru o unire necondiţională cu vechiul Regat, cât şi la Conferinţa Păcii de la Paris, pentru recunoaşterea noilor graniţe, iar în Parlamentul României pentru extinderea în Vechiul regat a anumitor noi legi mai democrate, atunci votate în noile teritorii (de exemplu reforma agrară, şcoala peste tot obligatorie şi dreptul de vot pentru ambele sexe, sau cetăţenia fără discriminări de credinţă sau de limbă). În aceste dezbateri, în care erau adversari ai naţionaliştilor, ai marxiştilor şi ai partizanilor dreptului strămoşesc, nu totdeauna francmasonii au avut ultimul cuvânt. Dar într-un răstimp de 5 ani, mulţumită activităţii lor, România a devenit o monarhie parlamentară unitară modernă, în care majoritatea problemelor constituţionale, agrare şi de drept erau rezolvate, şi a cărei imagine pe scena internaţională era deosebit de pozitivă. Francmasoneria română care luase o mare dezvoltare în perioada interbelică, fiind uneori implicată şi în câteva afaceri lumeşti, este închisă în 1938 printr-o înţelegere (aprig contestată, dar motivată de situaţia politică şi de atacurile legionare) între regele Carol al II-lea şi Marele maistru [|Jean Pangal]. Ea devine clandestină în timpul celui de-al doilea război mondial, dar masonii, numeroşi în administraţia [|Serviciului maritim român], au ajutat refugiaţii şi prigoniţii (majoritar evrei) să fugă de la Constanţa la Istambul între 1940 Si 1944. Aceste nave au salvat mii de persoane, şi ar fi putut salva mai multe fără torpilele sovietice (episodul tragic al navei „Strume”). Alţi „drepţi-cetăţeni” ca de pildă farmacistul Beceanu din Iaşi sau primarul [|Cernăuţilor], [|Traian Popovici] , au salvat deasemenea mii de evrei, dar numele lor au fost date uitării, fiindcă deşi Traian Popovici este recunoscut „drept” având o stradă la Bucureşti şi o statuie la Tel-Aviv, nici evreii nici românii nu au cultivat memoria lor (istorici ca [|Radu Ioanid] sau [|Carol Iancu] le reproşează că nu i s-au opus făţiş mareşalului [|Ion Antonescu] , iar naţionaliştii îi socotesc „trădători de neam”). După război, obedienţele masonice, autorizate din nou, dar ameninţate de partidul comunist care le socotea „organizaţii burghezo-moşiereşti”, se uniră în 1945 într-o „Francmasonerie unită a României”, în frunte cu generalul Pandele şi cu scriitorul [|Mihail Sadoveanu]. Dar în ciuda încercărilor acestora de a împăca francmasoneria cu partidul, comuniştii nu puteau tolera o organizaţie pe care să n-o poată controla zi de zi. În [|1948], după arestarea multor francmasoni cunoscuţi sau descoperiţi (în parte mulţumită listelor întocmite de legionari), comuniştii hotărăsc desfiinţarea francmasoneriei în România. Mihail Sadoveanu scapă de arestare trecând definitiv în partid şi manifestându-şi făţiş dispreţul pentru fostele sale principii, dând manifestului său pro- [|Stalinist] titlul //Lumina vine dinspre Răsărit//, care în simbolica masonică înseamnă ceva total potrivnic stalinismului, anume căldura iubirii frăţeşti şi luminarea minţii prin cunoştinţă şi libertate… La data de 27 décembre [|1989], la [|Bucureşti] , francmasonii supravieţuitori se întâlnesc în fostul Templu din strada Radu de la Afumaţi şi pun la cale renaşterea Francmasoneriei române. În Octobrie [|1990], la [|Paris] , francmasonii români din exil creează //Marea Lojă Naţională a României//. Această mare lojă cuprinde trei loji : : //Steaua Dunării//, //România Unită// şi //Solidaritatea//. [|Alexandru Paleologu], atunci ambasador al României la Paris, este ales Mare Maistru. În februarie [|1991], se deschide loja //Concordia// depinzând de //Marea Lojă Naţională Unită din Anglia//, prin intermediarul //Marelui Orient din Italia//, a //Marii Loji naţionale franceze// şi a //Marii Loji din Austria//. În mai [|1991], se deschide loja //Humanitas// a Marelui Orient (din Franţa). În [|1992], deschiderea altor două loji, la 24 ianuarie [|1993] face posibilă întemeierea //Marii Loji Naţionale din România//. Evident trebuiau să apară şi dezacorduri : 13 loji creează separat un //District Transilvania// care, în martie [|1996], împreună cu câteva loji de obedienţă franceză, formează //Marea Lojă Naţională Unită din România//. În [|1997] se unesc cele două Supreme Consilii. În iulie [|2000], Marea Lojă a României şi Marea Lojă Naţională din România au tentat să se unească. În [|2003], Marea Lojă Naţională a României şi Marea Lojă Naţională din România s-au federat într-o //Confederaţie a Marilor Loji din România de Rit Scoţian Antic şi Acceptat//. Astăzi există în România nouă grupări masonice :
 * //Marea Lojă Naţională a României//.
 * //Marea Lojă Naţională din România//.
 * //Marea Lojă a României//.
 * <span style="background-color: #ffffff; background-color: transparent; font-family: 'Lucida Grande','Lucida Sans Unicode',Arial,sans-serif; font-size: 12px; text-align: justify;">//Marea Lojă Naţională Unită din România//.
 * <span style="background-color: #ffffff; background-color: transparent; font-family: 'Lucida Grande','Lucida Sans Unicode',Arial,sans-serif; font-size: 12px; text-align: justify;">//Marea Lojă Feminină a României//.
 * <span style="background-color: #ffffff; background-color: transparent; font-family: 'Lucida Grande','Lucida Sans Unicode',Arial,sans-serif; font-size: 12px; text-align: justify;">//Marele Orient al Romaniei//.
 * <span style="background-color: #ffffff; background-color: transparent; font-family: 'Lucida Grande','Lucida Sans Unicode',Arial,sans-serif; font-size: 12px; text-align: justify;">//Dreptul Uman din România//.
 * <span style="background-color: #ffffff; background-color: transparent; font-family: 'Lucida Grande','Lucida Sans Unicode',Arial,sans-serif; font-size: 12px; text-align: justify;">//Marea Lojă a Transilvaniei//.
 * <span style="background-color: #ffffff; background-color: transparent; font-family: 'Lucida Grande','Lucida Sans Unicode',Arial,sans-serif; font-size: 12px; text-align: justify;">//Marea Lojă ,,UMSOI”//.